Kom nu!
Är det någon här?
Du skrämde mig! Vem är han?
Den dövstumme.
- Vad vill ni? - Sätt igång...berätta.
Ska jag berätta för henne? -Hon är besatt.
Hon varken pratar, sover eller äter längre.
Hon har en förbannelse över sig.
Hon säger att en orm slingrar sig i hennes mage.
- Hur kom den in där? -Sätt igång. Berätta för henne.
-Du hörde henne. -Kom hit.
När började det?
När Don Ercole lovade oss två rika amerikaner.
-Titta på de här. -Jag kan inte läsa ord på papper.
Det här är inte ord. Det är riktiga saker. Titta.
Titta på löken!
Är det pengar på trädet?
Det är det nya landet.
Bränn dem.
Var inte rädd.
Så vad gör vi? Ska vi ta bort den?
-Jag klarar inte mer. -Ta bort den där saken!
Det är över nu. Lugna dig.
Vi är här.
Vi tog med stenarna.
Vi vill fråga dig någonting.
Vad ska vi göra?
Ska vi ge oss av eller stanna här?
Ge oss ett tecken, bara ett tecken.
Vi väntar här.
Vi går ingenstans.
Välsignad vare Herren.
Zapparelli.
Hallå!
Ta geten.
Var är han? Är han därinne?
God morgon.
Här är våra djur.
Titta på dem.
Ta en titt. Den här är starkare än en märr-
-och den här är inte ens en månad.
Vacker, eller hur?
Titta på den här.
-Är du säker den här gången? -Mer än någonsin.
-Och din mor? -Följer hon inte med får hon stanna.
Vi åker.
Vi hämtar lite kläder åt er.
Lämna djuren här.
Stig på.
Kom in och sätt er.
Ta av dig hatten.
Ta av den där!
Rör den inte!
Lyft på foten.
De här stövlarna var Giovanni Gramignas, en lurendrejare med ett hjärta av guld.
-De ser bra ut. -Det är de.
Titta på sulorna. De går inte att slita ut.
Din fot.
De tillhörde baronens son. Han dog som liten.
Lyd mitt råd och sätt inte på er dem innan ni kommit till staden.
Självklart. -Förstod du? De har varit baronens.
De här...
...är till Salvatore.
De här däremot...är till Angelo.
Och de här...de är till Pietro.
De tillhörde Bastianuzzo. Salig vare hans minne.
Det är kläder för en prins.
-Ni kan inte resa till Amerika i trasor. -Gud kommer att belöna dig.
Ta på dem så att jag får se.
-Hur ska jag hitta min bror därborta? -Han har säkert blivit någon viktig nu.
Han kanske har bytt namn.
Men han kan inte ha ändrat utseende. Ni två är identiska.
De tror säkert att du är han och behandlar dig som en kung.
Vet ni varifrån kapporna kommer? De tillhörde Puccia-banditerna.
På så sätt kommer våra döda att färdas tillsammans med er.
Det räcker med avsked nu!
Ta till vänster.
När åkte din bror?
När Pietro föddes.
-Varför följde du inte med? -Därför.
Hur är din bror?
Vad menar du? Han är en avbild av mig. Vi är tvillingar.
-Hur kan vi veta att vi hittar honom? -Han ser precis ut som mig.
Tänk på kläderna!
Sluta!
Sluta! Det räcker nu, din idiot!
Ta den här!
-Du är sjuk. -Håll tyst!
Ta upp dina saker.
Tänker ni komma till Amerika i trasor?
Dina skor!
-Jag förlorade mina skor. -Då får du gå barfota till Amerika!
-Nej! -Leta reda på dem då?
-Jag har en förbannelse på mig. -Jag har dem!
Plocka upp dem!
Sätt fart nu! Sätt fart.
Kom nu! Dina kläder! Vik dem ordentligt!
Vi ska se ut som prinsar när vi kommer till Amerika!
Här...
Se till att de inte blir smutsiga. Jag har en förbannelse över mig.
Kom nu!
-Titta på det där! -Vad?
Kom nu!
-Hallå! -Alla andar är här!
De är ilskna på oss! De låter oss inte åka iväg!
Kan inte andarna följa med?
De är rädda för havet. Tusentals onda andar flyger över havet.
Övertala dem då!
Förbannad vare jag och min släkt!
Måste vi stanna här? Ska vi dö här?
Det är ett fantastiskt liv det här!
Hon tror att jag är rädd!
Ska vi stanna då?
Kom fram nu.
Kom. Vi måste ge oss av.
Mamma, vart ska du?
Jag ska leta efter dig, din krake. Din bror klarar inte av det själv.
Du lämnade mig här. Jag vill också se det nya landet.
-Den stackaren, kan han följa med? -Mor!
Jag ska föra honom till dig.
Kom med här.
Vilka dystra miner! Le...
Le...
De som åker är frön som ska planteras i mer bördig jord.
Ni är vår framtid.
Omfamna nu varandra.
Omfamna varandra som om ni snart ska mötas igen.
Det räcker...
Gud kommer att leda er fram.
Skynda er på nu.
Salvatore, ser du de två flickorna? Jag anförtror dem till dig.
De måste komma fram till Amerika i samma skick som de for.
-Hur då? -Som anständiga flickor.
Klättra upp, Pietro.
Hjälp mig med skorna!
-Det är färskt och håller till Amerika! -Vi vill inte ha det!
Salvatore, hjälp mig ner!
Ta era saker.
Rör ingenting!
Pietro! Var är du?
Försvinn inte!
Håll ihop!
-Vi vill inte ha det. Fortsätt framåt! -Sluta nu.
Rör på er!
-Vad i helvete vill du? -Ska ni resa till Amerika?
-Ni måste följa med mig. -Varför sa du inte det?
Kan du ta oss till en doktor?
-Ja. -Gör det då!
-Är ni sjuk? -Vi ska till Amerika.
Några utslag? Magont? Klåda?
Sträck ut tungan. Har ni loppor? Något som kliar?
Är ni blind, döv eller stum? Hur mår ni? Har ni feber?
Han kan inte prata. Han är stum. Den här är stum!
Nej, det finns inga stumma här!
De skickar tillbaka dövstumma. De sänder hem dem.
Du kan få köpa ett botemedel av mig. Det kan få döda att prata.
Det är struntprat! Jag helar folk. Jag känner till mediciner.
Kanske, kanske inte, men det här botemedlet måste ni köpa.
Får jag se om ni har löss.
Sträck ut tungan.
-Rör er... -Ut härifrån!
-Vart ska du ta det där? -Till Amerika.
Du måste betala... Du måste betala för det.
Det kostar bara två cent.
-Två cent... Det är rea. -Vad är det för något?
-Medicin för tänderna. -Han sa att det var för stumma?
-Nej, det är för tänderna. -Då behöver vi den inte.
Mancuso, vi är fyra, och de här damerna som ska gifta sig.
-Har ni fotografier? Era fotografier. -Vi har inga.
-Carmelo, ta fotografier på de här. -Okej. Följ mig.
Se dig för.
Iväg med er...
Nästa, sätt fart...
-Fröken, är ni tillsammans? -Ja.
-Vilka är ni? -Mancuso...
-Vad heter ni? -Mancuso...
-Ert namn? -Mancuso, Salvatore.
-Och ni? -Angelo.
Vad heter du? -Vad heter han? -Mancuso, Pietro.
-Och ni, frun, vad heter ni? -Fortunata.
-Och ni, fröken? -Rita.
-Vad heter ni? - Rosa.
-Och ni, fröken? -Lucy.
Luce. Bra, ni kan gå.
Ursäkta mig, fröken! Ni med det röda håret!
-Jag pratar med er. Är hon med er? -Nej!
Tyvärr. Jag pratar inte italienska.
-Är ni engelska? -Ja, pratar ni engelska?
Nej... Ni är vacker, min kära.
-Reser ni ensam? -Ja, med den här familjen.
-Varför står vi kvar här? -Hallå, jag pratar med damen.
Har ni pojkvän i Amerika?
Nej.
Ingen pojkvän, inget Amerika.
-Har ni ett pass? -Nej.
-Har ni pengar? -Hur så?
Nyfiken, va?
Jag har en pojkvän till er.
Jag har Amerika.
Kom...!
-Rör mig inte. -Vart ska du? Stick!
Salvatore, vad har hon med oss att göra? Vi går härifrån.
Kom!
Vad medicinen än var för något, låt oss bara ta oss härifrån.
Kom, Pietro.
Tredje klass! Visa era biljetter!
Håll ihop... Kom, Pietro.
-Vart ska du? -Kom tillbaka, din idiot!
-Din jävel! -Envisa dåre!
Stanna hos mig, din träskalle!
Kom igen nu...! Släpp igenom oss!
Nej, inte här. Männen här och kvinnor där.
Alla kvinnor tillsammans, och alla män tillsammans.
Knuffas inte!
Salvatore! Ut ur min väg!
Hon är min mamma! Mancuso, vi är fyra stycken.
-Ja, män här, kvinnor därborta. -Stanna hos mig.
Håll er lugna!
Jag har hela familjen med mig!
-Ursäkta mig, frun. Det är min säng. -Jag har den nu.
-Titta. Det står här. -Jag kan inte läsa.
-Pappa! -Ta en säng, Pietro.
Bra. Ta den där.
Bra, Pietro.
Jag går ner, pappa.
-Har din far det bekvämt? -Ja.
Han är gammal.
-Mancuso, Salvatore, från Petralia. -Spera, Calogero, från Realimici.
-Jag är ledsen. -Tänk inte på det.
-Mancuso, Salvatore, from Petralia. -Mangiapane, Giuseppe, från Carini.
-Esposito, Nicola, från Cinisi. -Mancuso, Salvatore, från Petralia.
Det här är min son.
Esposito, Nicola, från Cinisi.
Jag har aldrig sovit tillsammans med så många utlänningar.
Utlänningar? Vi är inte utlänningar. Alla här är italienare.
-Italienare? -Vi pratar inte på samma sätt.
-Vet du inte att du kommer från Italien? -Om du säger det så.
Om du vet så mycket så berätta: När får vi se den stora tanten?
-Han menar den stora atlanten. -Om en vecka eller så.
Kan du hjälpa mig?
Tack.
-Varför vänder du klänningen ut och in? -Va?
Varför vände du den ut och in?
För att hålla den ren under resan.
-Vad heter du? -Rita.
-Vad är vitlöken till för? -Så att jag inte blir sjuk.
-Vill du ha lite? -Nej, tack. Det stinker.
-Vad heter du? -Angela.
Bara Gud vet hur länge vi kommer att bli kvar här...
...och det här är bara början. Att jag skulle få uppleva det här.
-Jag borde ha stannat hemma. -Frun...?
Kan ni prata lite tystare? Jag har huvudvärk.
Ha det då! Vad bryr det mig? Vem tror du att du är?
Det här var det sista jag behövde.
En resa som den här framför mig, och hon har huvudvärk.
Det finns ingenting här.
-Ingenting alls. -Vi är till havs.
Kom hit.
Vänta.
Kom hit, mamma. Sätt dig här.
Sätt dig ner.
Jag kan lätt hitta någon...
...som kan hjälpa dig ur knipan. Någon som sträcker ut en hand-
-och som kanske till och med kan gifta sig med dig.
Det vore inte så förskräckligt.
Jag kan hitta en välmående, gentleman med en bra position.
De har så stora, fina hästar eftersom deras vägar är så långa.
Jag har hört att det finns floder av mjölk i Kalifornien.
Jag kan inte simma, men jag skulle vilja ta ett dopp i en flod av mjölk.
Visst, det kanske till och med finns flygande apor som strör pengar runt sig.
Tror ni verkligen på det där?
Hallå, Caruso.
Ta den här till fröken Luce. Säg att den är från herr Mangiapane.
Ge den här till Rita från Giovanni.
-Ursäkta, vad vill ni med Luce? -Ingenting. Och ni?
-Hon tittade på mig. -På mig med.
- Omöjligt, hon tittade på mig? -Hon tittade på mig.
-Ni får göra upp. - Är ni allvarliga? Alla kan få henne.
-Man måste bara betala. -Betala?
Med all respekt, du borde inte säga så där.
Fröken Luce reser med mig, och ingen ska vanära henne.